Александър Пушкин
Заклинание

Превод от руски: Кръстьо Станишев, —

chitanka.info

Заклинание[0]

Ако е вярно, че в нощта,

когато живите заспиват

и лунен блясък в пустошта

надгробни камъни залива,

ако е вярно, че стъмен

пустее всеки гроб във мрака,

зова аз сянка, Лейла чакам:

зова те аз, при мен, при мен!

Обична сянка, тук ела,

каквато бе преди раздяла,

смутена в зимната мъгла,

от скръб последна пребледняла.

Лек звук или ветрец студен,

звезда далечна и неясна,

или видение ужасно,

но все едно, при мен, при мен.

Зова те не да съдя пак

човешката безкрайна злоба,

която те захвърли в мрак,

или за да прозра във гроба,

не за това, че угнетен,

съмнявам се… Но в скръб изгубен,

да кажа искам, че съм влюбен,

че твой съм пак: при мен, при мен!

[0] Приживе на Пушкин не е печатано. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.